Ziua 6, sâmbătă, 25 august 2018. E o dimineață noroasă la Maribor. Fiecare Buddha de pe pereți ori
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiJ-hisUOjLlrwRuZNuU9hmuUmRElcZ4u4IFxTHrYQvrx46JKp5c8RElOxumcXgP5FRZu0JI02DY8KY-HQE1Dg-kQOct_8NqDbfFKc9nuDaDlt6gWK7Eg5uTPhlTK3gwFg6RFFNp3GkWMc/s200/tn_20180825_112843.jpg)
În program avem astăzi o vizită la Târgul
Internațional AGRA, organizat în Gornja Radgona, o
localitate de 3.500 de
locuitori căreia cu îngăduință putem să-i spunem orășel. Urmează să vizităm
acolo și o secțiune dedicată producătorilor de vin, unde ne așteaptă Bruno Gaberšek, un wine lover și un #winelover, bun prieten cu Luiz
Alberto, amicul nostru care a întemeiat comunitatea cu pricina.
Din Maribor până la Gornja Radgona sunt vreo 40 de kilometri, pe care îi facem în 40 de minute. Dani conduce ușurel, de pe autostradă și de pe șosea
putem admira acest peisaj de mică Austrie, cu munți nu foarte înalți, cu
multe păduri, cu case împrăștiate având flori la ferestre. De fapt, jumătate
din teritoriul sloven e acoperit de păduri.
Ferme mici ne întâmpină la marginea copacilor, sunt
destule plantații viticole și totul emană o liniște
patriarhală. Iluzia acestei
păci depline se spulberă când ajungem la destinație, și nu din cauza puternicelor
zgomote ale lumii, cât din pricina numărului enorm de mașini printre care
trebuie să ne
strecurăm în timp ce căutăm un loc de parcare. Târgul este
imens!!! Cel mai mare de acest fel din această parte a Europei. Adună anual mii
de expozanți din zeci de țări și cam 120.000 de vizitatori, preponderent din
statele Europei Centrale și ale fostei
Iugoslavii. Gornja Radgona se află în
apropierea graniței cu Austria și nu departe de frontiera cu Ungaria. Pentru a
face față numărului mare de mașini, organizatorii au transformat și terenurile
de fotbal, și liziera pădurii în parcare.
Suntem acreditați ca jurnaliști la acest important
târg agricol, dar în același timp suntem și vizitatori
entuziaști. Să spunem că
expozițiile și târgurile agricole de pe la noi, cu halele lor și cu spații lor
destinate participanților, încap cu totul numai în sectorul AGRA destinat
taurinelor și cabalinelor. În
jurul zecilor de hale se află tarabele micilor
artizani, dar și hectare întregi cu mașini agricole, restaurante, manejuri
ș.a.m.d. E forfotă și entuziasm, în
ciuda ploii din ce în ce mai dese. Miroase a toate bunătățile gătite la tarabe,
a clătite și pleskavița, a bere și zahăr ars. O fanfară de țigani zice o
melodie puțin tristă, puțin veselă, care ne transportă parcă într-un film de Kusturica.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhdTKKgyj1jRv1aHJyQySfpd78xYVZHN0ayJxFDhikLjW5uXdogKszSlvL_WbwhxqGhHaaTOm26tweWZJ4xPZEICEM1-WjaSUeVYJBVvwNyrjQKh2hT-VggwepXkDUOSAi4Pku8Xnq3-Gc/s200/tn_20180825_132516.jpg)
Vizităm grajdurile cailor, animale superbe, unii
sunt cai lipițani, căci Lipica, localitatea care dă numele acestei
cunoscute rase, se
află în Slovenia. La taurine, aceeași îngrijire, aceeași curățenie impecabilă.
În ochii fiecărui animal poți citi nu numai grija, ci și dragostea stăpânilor
săi. O fetiță șade în țarcul vacii, în vreme ce mama și sora sa se află de
cealaltă parte îngrăditurii. Bea lapte dintr-un flacon în timp ce împinge blând
cu
mânuța capul vitei ce-și tot apropie periculos coarnele lungi de fața ei. O
imagine care poate caracteriza întregul târg, dar și o lume rurală sănătoasă,
care a dispărut sau se află pe cale de dispariție, din păcate, în România.
Lângă manej se află o scenă acoperită, spectatorii
și-au luat locul pe scaune în vreme ce un band cu
cântăreți simpatici
interpretează melodii dansante. Apar pe rând o mulțime de mascote: un Țărănel
și o Țărăncuță, un Măr și, poate, un Morcov ori Dovlecel, un Tăuraș și
un... Cangur. Dansează superb,
fac poze
cu participanții, iau la dans câte o duduiță din public ori încântă câte un
copilaș. E o atmosferă de bâlci de altădată, îmbrăcat în straie ceva mai
moderne. După ce am umplut cardurile aparatelor foto cu mii de
poze, am trecut
la ceva mult așteptat: târgul de vin, situat într-o hală anume. Bruno Gaberšek ne
așteaptă, facem cunoștință cu acest entuziast negociant de vinuri sloven care
reprezintă nu mai puțin de 78 de crame locale reunite sub numele Family Estate Slovenia.
La standul lui Bruno am putut degusta, pe rând, Valdhuber
Laški Rizling 2017, Guerila Pinela 2016,
Verus Vinogradi
Sauvignon 2017, Pra-Vino Šipon, Guerila Retro selection (Zelen,
Rebula, Pinela, Malvazija) 2015, St. Rupert Frelih
Echo Rdeče 2017, Joannes
Protner Renski Rizling 2016, Korenika&Moškon Refošk, Mačkovci Marof
Grand Vin Modra Frankinja (Blaufränkisch) 2015, Korenika&Moškon
Cabernet Sauvignon 2007, Penina Istenič No. 1 Brut. Pentru
mine
am reținut Refošk-ul, Sauvignon Blanc-ul, Cabernet-ul vechi de 10 ani și
extraordinarul Blaufränkisch de la Marof. La urmă, de
dragul degustătorilor neautorizați ce suntem, Bruno a mai deschis un spumant minunat.
Am plecat de acolo cu câteva baxuri de vin și cu promisiunea acestui wine lover
sloven că ne vom revedea cât de curând,
în… dormitorul bunicii.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgixcv-vEIfBdOpJqAgP3zM301bfPVbKA7kZXiSz3SrkWshHuNgr8Cn4gGzyzRM7ktyDBp8tjlSGWNRY7bQUu-4_oK7H6MflXFYa6zvCWv6OXYU48VmS7a1qDhyphenhyphenCzMGw49zLbpf0c6c6Jc/s200/tn_20180825_140830.jpg)
Șederea la târg am încheiat-o cu o masă copioasă pe
bază de pleșkavița, dar și cu niște chimney cake,
adică kürtőskalács cu... înghețată.
Întorși la
Maribor, am mai găsit vreme și energie pentru o nouă vizită, nocturnă de data
aceasta, la Stara Trta, iar unii dintre noi, mai entuziaști, au reușit
și să se delecteze cu mai multe felii de
pizza la restaurantul Ancora.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEix0p5QtST-X1-KnQwcMpaR7OdjfclrueQHbyKvxbnFmZcghaMwf3OWYMc79FCqhhZrH-mkh5V9yIvg9Eum9q3hXdnVIKM2BzKNpJoFYfJjg5GRCleyppRbPAKTbx-iaTxXlr7bKpyq9_8/s200/tn_20180825_172709.jpg)
A
doua zi, duminică, ne aștepta nu foarte lungul drum către casă, căci Mariborul
se află la cinci ore și jumătate de Arad. Doar că nu am mai fi plecat din
Slovenia, din țărișoara asta prosperă, din astă mică Austrie ori mică Slavie
venețiană, ale cărei orașe și târguri și plaje și peșteri le-am vizitat de-a
lungul a șase zile de vis.
Niciun comentariu:
Trimiteți un comentariu